ZÃPADÃ MORTALÃ
Hei. Ascultaþi aici.
Scrie cã un tip schia în munþii sãIbatici.
De fapt scrie "sãIbãticia munþilor".
În mijlocul unei vãi a început sã strige dupã câinele sãu.
- "Avalanºã!" - N-a fost prea inteligent...
Când I-au gãsit dupã douã zile, tipul sãpase 6 metri deja... În jos.
- Ce? - De fapt e normal.
Dacã eºti prins de avalanºã eºti dezorientat ºi nu mai ºtii care e susul.
Aºa cã mulþi sapã în direcþia greºitã.
- Eu mi-aº gãsi uºor calea. - Trebuie doar sã scuipi.
N- aþi fost niciunul în armatã?
Dacã eºti prins sub o avalanºã, trebuie doar sã scuipi ca sã afli direcþia bunã.
Stai întins acolo ºi te umpli de bale?
- Bale? - Se referã la salivã.
- Salivezi. - Salivezi.
Îmi datorezi o cola.
Scuipatul va merge în jos, aºa cã începi sã sapi în cealaltã direcþie.
- Gravitaþia... atât de simplu. - Îþi mai aminteºti chestii din armatã?
Eu îmi mai amintesc doar numãrul de identitate...
69...
- Vorbind de 69, Martin... - Nu, mulþumesc. Nu sunt interesat.
Ei, pe naiba.
- Mã refer la veriºoara Hannei. - Kris?
- Da, e singurã? - Cât se poate de singurã. N-o cunosc, dar...
Hanna zicea cã e...
Foarte singurã.
Crezi cã e vreo ºansã de-o tãvãlealã în doi?
Doar dacã scuipi primul.
- Unde crezi cã e acum Sara? - Nu ºtiu. Va sosi disearã sau mâine.
Nu înþeleg ce i-o fi trebuit s- o ia pe jos prin munþi.
Spune-ne despre bãieþii care vor veni.
Bine. Martin, care aratã cel mai bine...
- E al meu. - Cum v-aþi întâInit?
- Îºi va termina studiile? - Nu ºtiu. Nu-s prea sigurã.
Nu e cea mai bunã treabã sã fii student la medicinã ºi sã-þi fie fricã de sânge.
- Sãrmanul Martin. - I-e teamã de sânge ºi vrea sã devinã doctor?
- Serios? - Da.
Mai e Vegard, prietenul Sarei. Mai e ºi Erlend.
Cea mai mare enciclopedie filmograficã.
ªi Roy, cel mai excitat tip de la cercul polar.
- E singur, poþi sã te lipeºti de el. - Mersi, miºto.
Cum te simþi în echipa pierzãtoare?
E prea devreme pentru asta...
Bine. Urmaþi urmele scuterului. Va dura cam 45 de minute.
Când veþi ajunge, eu deja voi fi despachetat cam tot ºi voi fi încãIzit cabana.
- Sus avem acoperire la celulare? - Nu, nu mai avem semnal de vreo jumãtate de orã.
ªi pe cine sun sã sperii ºi eu la telefon?
La numãrul de urgenþã.
Ai grijã.
Kilometru dupã kilometru, vine alt kilometru!
Staþi un moment.
Am o întrebare. Câte filme încep cu un grup de prieteni
care pleacã într-o excursie fãrã a avea acoperire la telefon?
- "Vineri 13". - Pãi n-au acoperire cã nu se inventaserã celularele.
- "Evil Dead" 1 ºi 2. - Da, într-un fel. Exceptând multele continuãri...
ºi remake-urile fãcute cu buget mai mare.
- Regulã nouã. Nu vorbim de filme o orã. - Bunã sugestie.
E pentru binele tãu, Erlend. Dacã vrei sã-þi pãstrezi ouãle
ºi dupã weekendul ãsta ar trebui sã încetezi cu alarmele astea prosteºti.
Ar mai fi "April Fool's Day" din... 1984 cred.
Acum e deja un clasic.
- Nu eºti de acord? - Da.
Sã mergem.
Fir-ar, m-am încins.
E frumos aici.
- Deci ce facem? - Vedem un film?
- Despachetãm ºi ne familiarizãm. - Am o ideee mai bunã...
Piciorul stâng pe verde.
Deja îI are pe verde.
De ce jucãm chestia asta?
Pentru cã Hollywood ne-a zis cã e distractiv.
Piciorul drept pe roºu.
Este cel mai plictisitor joc... pe care...
- Fãrã glume? - Fãrã.
Încã o datã?
Lasã-mã sã-þi arãt cum se seda în Evul Mediu. Întinde-te.
- Ce vrei sã faci? - Aºa. Pune mâinile pe lângã corp. Aºa.
- Te-ai pus pe mâinile mele. - Pãi aºa funcþioneazã.
- Acum închide ochii. - Nu.
- Închide ochii. - Nu, nu-i închid.
Nu... Martin, înceteazã. Înceteazã...
Relaxeazã-te.
- Martin! - Terminã!
- Doar glumeam. - De ce ai fãcut asta, sunt claustrofobã.
Nu puteam respira.
- Îmi pare rãu. Haide. - Nu.
- ªi care e treaba? - Adu bere.
- Ce? - Bere. Bere, bere.
Bere, bere, bere.
Alo?
- E cineva acolo. - Ce?
- Am vãzut pe cineva. - Probabil e Sara.
- Ne e Sara... - Eºti sigurã cã nu era vreun elan?
ªtiu sã deosebesc un om de un elan, la naiba!
Nu vãd nimic.
Nu-i nimeni aici. Vegard avea dreptate, probabil a fost doar un animal.
Tipic femeilor. Se sperie din orice.
Pot primi o cafea caldã?
Cine a fãcut cafeaua?
Ecologicã...
- Nu e gustoasã? - Nu chiar.
- ªi ce faceþi voi, copii, într-un loc ca ãsta? - Vacanþa de Paºti.
- E cabana ta? - Nu, a prietenei mele.
- ªi cine e norocoasa? - Nu a ajuns încã...
- Schiazã peste Istind. - Peste Istind?
E mai atleticã decât noi.
Terenul e periculos?
Terenul e cea mai micã problemã acolo sus.
Presupun cã ignoranþii de voi nu v-aþi informat despre istoria localã
înainte sã veniþi valsând cu tractoraºul vostru pânã aici.
Aici s-au întâmplat niºte lucruri. Lucruri despre care oamenii nu vorbesc.
În al Doilea Rãzboi Mondial, fiordul Riks a fost o locaþie inportantã pentru nemþi. A fost...
A fost o bazã importantã pentru distrugãtoarele germane.
A fost o verigã importantã în distrugerea convoaielor dintre Anglia ºi Rusia.
"Einsatz".
Ãsta era numele forþelor staþionate aici.
Spre deosebire de majoritatea locurilor...
unde germanii nu aveau treabã cu civilii, nu acelaºi lucru s-a întâmplat aici.
Erau sub comanda...
colonelului Herzog.
A adus iadul printre civili.
Oamenii erau torturaþi, bãtuþi ºi maltrataþi în fiecare zi.
Credeþi-mã...
Erau niºte nenorociþi veniþi din iad.
Era spre sfârºitul rãzboiului când s-a depãºit limita.
Germanii ºi-au dat seama cã vor fi înfrânþi ºi ruºii sunt pe urmele lor.
Aºa cã au jefuit fiecare casã de aur, argint ºi alte lucruri de valoare.
Cine se opunea primea un glonþ în cap.
Dar au avut parte de o surprizã.
Civilii se organizaserã.
Deciseserã cã e de ajuns.
Furia a 3.000 de civili crescuse în ultimii trei ani...
ºi era gata sã erupã.
Aºa cã au început sã strângã toate armele pe care le-au putut gãsi.
Practic era vorba de securi, topoare, cuþite, lopeþi...
Orice ar fi putut crãpa un craniu.
I- au atacat pe nenorociþi la miezul nopþii.
Soldaþii n-au avut nici o ºansã, ºi o ºtiau. Câþiva au fost uciºi.
Dar diavolul...
colonelul Herzog ºi câþiva dintre oamenii sãi au reuºit sã scape.
Au fugit în munþi.
Au luat cu ei o mare parte din bunurile furate, porci lacomi ce erau.
Câþiva civili i-au urmãrit, dar le-au pierdut urma în munþi.
În aceºti munþi...
Unde probabil cã au murit îngheþaþi.
Din aceastã cauzã oamenii nu prea se aventureazã aici.
E o prezenþã a rãului în aceste locuri.
Un rãu pe care nu vreþi sã-I treziþi.
Da. Vom avea grijã sã nu trezim rãul.
Ar trebui sã plec.
- Nu uitaþi ce v-am spus. - Suntem cu toþii studenþi la medicinã.
Cred cã ne vom descurca. Din pãcate n- am învãþat încã sã alungãm spiritele,
dar cred c-o facem semestrul urmãtor.
Dar dacã îþi þii intestinele în mânã, atunci ce faci?
Ori dacã ai mâinile ºi picioarele rupte. Ce faci atunci?
Despre asta aþi învãþat?
Mulþumesc pentru cafea.
Sara?
Sara? Sara?
Sara?
Alo?
E cineva acolo?
Alo?
Am o armã.
N- ar fi bine sã aºteptãm pânã mâine? Probabil cã va ajunge mâine pe zi.
- Nu i s-a întâmplat nimic. - Probabil aveþi dreptate, dar am un sentiment rãu.
- Va ajunge în curând. - Ascultaþi. Dacã nu mã întorc pânã mâine...
Ascultaþi-mã. Dacã nu mã întorc mâine,
urmaþi urmele pânã la maºinã ºi aduceþi ajutoare.
- Bine? - Bine.
O voi gãsi.
- Ne vedem mai târziu. - Condu cu grijã.
Bine, bãieþi. Dorim o cursã curatã. Porniþi la semnalul meu, fãrã trucuri murdare.
- Te rog, mãcar un truc murdar. - Nici mãcar unul.
Sunteþi pregãtiþi?
La semnalul nostru, fiþi gata, plecaþi!
Erlend!
Alo?
Salut.
La naiba.
Chemaþi-I pe doctorul Hovden. Doctorul Hovden la camera de urgenþe.
Vãd cã încã n-aþi scãpat de mica problemã.
Presupun cã nu aveþi parte de prea multã acþiune când mãtuºa vine în vizitã.
- Eºti atât de imatur. - Cum naiba o sã te descurci
timp de ºase ani de studiu când aproape cã vomiþi de la o micã tãieturã.
Poate cã ar trebui sã devii brutar.
- Vrea cineva o bere? - Te simþi bine?
- Da... - Îmi pare rãu.
Pungã stupidã.
Veniþi sã vedeþi.
Bogãþie ºi glorie, puºtiule.
Bogãþie ºi glorie.
Scrie 1942.
- 1942? - Hei, hei, e a mea.
Sã aºteptãm pânã se întorc Sara ºi Vegard. Nu ne atingem de ea pânã atunci.
- Nu. - Bine?
Bine.
Sara!
Suntem douã fete frumoase.
Hei, hei. Sã nu ne pierdem minþile.
- Nu ºtim cu-i aparþine. - Cutia a fost aici de 50 de ani.
Luãm tot ce vrem, le vindem ºi ne plãtim studiile.
N- a fost acolo timp de 50 de ani fãrã s-o observe nimeni.
50 de ani? E vorba de 100 de ani, îþi zic.
- Lumea a vãzut-o, e o pãcãlealã. - Ce? Pãcã...?
Pãcãlealã? Pãcãlealã...? Pãcãlealã!
- Nu, mã duc sã nasc. - Noroc.
Succes. Numeºte-I dupã mine.
Fir-ar!
Bine. Un banc...
Asta e tare. Conþine rahat, piºat ºi spermã.
A fost odatã un rahat...
Un banc nu e bun dacã nu conþine rahat, piºat sau spermã.
Kris?
Nu, nu...
- Crezi cã ãsta e un banc? - E unul bun.
Erlend!
- Þi-a luat ceva. - Ai vãzut-o pe Kris?
Da.
Erlend?
Er... Erlend, tu eºti?
Rahat.
Erlend, înceteazã.
Erlend?
Ajutor. Ajutor!
Liniºte.
- Ce naiba? E mijlocul melodiei. - Taci!
Cred cã am auzit ceva.
Kris?
Kris!
Nu rãspunde. Am strigat de câteva ori iar ea nu rãspunde.
- Probabil te ia la miºto. - Nu-mi vorbi de parcã aº avea 5 ani, Martin.
Hanna, era bãutã, poate cã a adormit pe closet.
Mã duc sã o caut, bine?
Inteligent, o vom împuºca.
la-o cu tine.
E maniacul ãla de azi-noapte.
Mergem dupã ea, bine?
Cineva sã verifice latrina, iar restul cãutaþi în jurul cabanei...
Shotgun!
Martin, pot s-o încerc? Lasã-mã pe mine s-o þin.
- Nu. - Ba da, haide.
- Nu acum. - Haide, lasã-mã s-o þin mãcar.
Nu...
- E grea? - Un pic.
- Dã-mi sã vãd. - Mai târziu.
Vezi ceva?
- Am o armã. O armã! - Îmi pare rãu.
Martin?
Vino sã vezi asta.
Ce mai excursie... Fantasticã, ce mai...
Kris? Te uºurezi?
Ai adormit?
- Nu e pe acolo. - Înceteazã.
Nu am gãsit-o.
Ce vrea sã însemne asta?
Nu era la latrinã ºi nici în preajma cabanei.
Am gãsit asta totuºi.
- Sã vedem, poate e înãuntru. - Nu te mai prosti!
- E al Sarei. - Al Sarei?
- Unde I-ai gãsit? - În spatele cabanei.
- Am un simþãmânt rãu despre asta. - Trebuie s-o gãsim, ar putea muri îngheþatã.
- Bine, ne îmbrãcãm ºi mergem s-o cãutãm. - Vom orbecãi pur ºi simplu prin pãdure?
De unde tocmai am venit, Martin? Nu de afarã?
Of, mulþumesc lui Dumnezeu.
Nu vãd nimic.
Trage!
Blocaþi uºa cu canapeaua.
Nu vã apropiaþi de ferestre.
Haideþi!
Rãsuciþi-o.
Lasã pernele!
Hanna!
Liniºtiþi-vã. Nu pot intra aici.
Masa!
Martin! Martin!
Einsatz...
Zomb... Zombi...
Nu vã lãsaþi muºcaþi, bine? Nu vã lãsaþi muºcaþi!
Terminã cu prostiile, ce naiba vom face?
Trebuie sã ajungem la maºinã.
Ajutaþi-mã!
V- am spus cã trebuia sã fi mers la plajã!
Martin...
Martin. Nu-þi roade unghiile.
Dintr-o datã e atât de liniºte.
Stãm aici ºi aºteptãm sã devenim mâncarea lor...
- Trebuie sã facem ceva. - Ce?
Nu putem sta aici.
Trebuie sã gãsim maºina. Sã gãsim drumul înapoi ºi sã aducem ajutoare.
Doar Vegard cunoaºte drumul, urmele au fost acoperite de zãpadã.
ªtiu...
Trebuie sã facem ceva. Nu putem sta ºi aºtepta sã...
Sã ia sfârºit. Trebuie sã facem ceva.
Dar dacã ne despãrþim? Doi pleacã dupã maºinã, iar doi îI aºteaptã pe Vegard.
Cei care vor pleca îi vor avea sigur pe urme pe nenorociþii ãia sângeroºi.
Dar dacã doi ies afarã ºi fac zgomot, vor atrage... acele creaturi.
În acelaºi timp, ceilalþi doi fug în pãdure.
Apoi vor fugi de-a lungul fiordului.
Sunt oameni la poalele fiordului, vom gãsi ajutor.
Cine vor fi norocoºii care o vor face pe momeala?
- Fã ºi tu zgomot. - Bine...
Ce sunteþi voi, laºilor?!
Vã e fricã sã pãºiþi în luminã?!
Crezi c-a fost prea mult?
Crezi cã i-am enervat?
Vino.
Fir-ar...
Sara...
Haide!
Laº nenorocit!
Bine...
Recunoºti ceva?
Nimic.
Totul aratã la fel...
Trebuie sã mergem la vale.
- Trebuie sã ne despãrþim. - Ce?
Una dintre noi trebuie sã ajungã la maºinã ºi sã aducã ajutoare.
- Mergem la maºinã împreunã. - Liv, ascultã-mã.
Nu avem ºanse dacã ne despãrþim, trebuie sã mergem împreunã.
Una dintre noi trebuie sã ajungã la maºinã...
Te rog, nu pot! Nu pot ajunge singurã!
Liv, ascultã-mã!
Ai vãzut ce i s-a întâmplat lui Erlend.
Nu avem nici o ºansã câte una.
Trebuie sã mergem împreunã...
Bine...
- Fugim împreunã. - Fugim împreunã.
- Crezi cã va funþiona? - Ai gustat vreodatã tãrie de la Finnmark?
Aruncã!
Salut. Numele meu e Martin Hovden ºi suntem la o cabanã în fiordul Riks... ºi...
Sus în munþi. Suntem atacaþi de ceva ce aratã ca niºte...
soldaþi germani din al Doilea Rãzboi Mondial.
lar acum doar ce am dat foc la cabanã ºi... Alo?
Alo!
- Dobitoaca mi-a închis! - Normal, ceea ce ai spus sunã
absolut absurd! - ªi ce ai fi vrut sã spun?
Spune-i cã suntem atacaþi de teroriºti! Spune-i cã au rachete.
Vor trimite elicoptere ºi tot rahatul.
Minunat.
La dracu, nu mai are baterie!
Vino!
- Trebuie sã mergem la ºopron! - La ºopron? Ce sã facem acolo?
Nu avem timp acum.
- Nu vãd pe nimeni. - Mã uit dupã ceva de fãcut luminã.
ªtii ce ai de fãcut, da?
- Da? - Da.
Jos!
- Pe unde ai umblat? - Unde naiba ai gãsit mitraliera?
Am fost cam ocupat.
Unde sunt ceilalþi?
Hanna ºi Liv sau dus dupã maºinã sã aducã ajutoare.
lar ceilalþi...
Nu au...?
În spatele tãu!
Martin.
Martin!
Nu, nu, nu! Nu, nu, nu!
- Ce-i? - Îþi aminteºti ce-a spus Erlend, nu?
Nu te lãsa muºcat. Indiferent ce faci, nu te lãsa muºcat.
Altfel te vei transforma...
Nu-i bunicã-tãu pe jumãtate evreu?
Crezi c-ar recruta pe cineva care-i pe jumãtate evreu?
Vei fi infectat dacã... Vei deveni ca ei.
Ai vãzut ce i-au fãcut lui Vegard. Nu pãreau cã au nevoie de noi camarazi.
Crezi cã am de gând sã risc?
- Ce faci? - Am... Am învãþat despre amputãri, nu?
Ce dracu faci?
Nu, nu, nu, nu, nu!
Sã-I ciocãnim pe nenorocit ºi sã plecãm de aici.
Fugi, la dracu, fugi!
Of, futu-i...
S- A SFÂRªIT